Substansberoende

Substansbruk kan ses som en gråskala som går från nykterist via lustbruk/socialt bruk, riskbruk/överkonsumtion, missbruk/problemdrickande till substansberoende av varierande komplikationsgrad som kan ge permanenta skador på kroppen och sinnet, och problem med jobb, studier, familj, vänner och ekonomi.

Bakgrund
Droger ger ett rus genom att stimulera belöningscentrum i hjärnan. Belöningscentrum reagerar vanligtvis på saker som vi mår bra av och som är viktiga för vår överlevnad. När man tar en drog så går man istället en genväg direkt till belöningen och belöningskänslan kan vara starkare och snabbare än den man får naturligt.

I början kan bruket av en substans göra så att man mår bra. Många självmedicinerar också genom att använda olika typer av droger. Efter en tid hjälper det inte så mycket längre utan drogen förvärrar istället de besvär man försökt lindra.

Den absolut största riskfaktorn till att utveckla någon typ av beroende är tillgång till drogen. Andra riskfaktorer är tidig debut av substansbruk, ångest, depression, och stress. De vanligaste beroendeframkallande substanserna är alkohol, koffein och nikotin.

Det finns ingen “alkoholistgen”, men däremot finns flera genetiska riskvarianter. Ju fler riskvarianter man bär på desto större risk för utveckling av beroende. Ärftliga faktorer står för 50% av risken att utveckla alkoholberoende. Man ska dock inte glömma bort vikten av det "sociala arvet" och faktorer som grupptryck.

Risken hos ett barn med alkoholberoende förälder att själv utveckla beroende är förhöjd ca 2 till 4 gånger, och risken är större för pojkar. Kvinnor debuterar i sitt alkoholberoende senare men förloppet är snabbare.

Symptom
Gemensamt för alla typer av beroende är en funktionssvikt och ett förändrat beteende som märks i form av t.ex. ett sug efter substansen, att man fortsätter att använda rusmedlet (även i riskfyllda situationer) trots att det ger problem socialt eller trots att man vet om att det har skadliga effekter, att man lägger ned mycket tid och pengar på att skaffa substansen eller misslyckas med att sluta använda den och så vidare. Dessutom brukar det finnas en toleransutveckling (dvs. ett behov av ökad mängd substans för att uppnå önskad effekt, eller minskad effekt vid bruk av oförändrad mängd) och att man uppvisar typiska s.k. abstinenssymptom vid avbruten tillförsel. Abstinenssymptomen varierar med olika substanser, men är alltid typiska för varje enskild substans.

Både akuta symptom och abstinenssymptom varierar med valet av substans.

Vid alkoholmissbruk ser man akuta symptom i form av bland annat högt blodtryck, trötthet, ångest, och minnesproblem. Om man plötslig inte får i sig alkohol efter att ha vant kroppen vid det får man abstinens, en avsaknad av alkohol i kroppen. Det är livsfarligt och man mår oerhört dåligt. Kroppen skakar, hjärtat går fort, man svettas och fryser och känner av en kraftig ångest och sjukdomskänsla. I riktigt allvarligt fall får man hallucinationer och vanföreställningar och kan drabbas av en dödliga kramper, varför man måste söka akut hjälp på sjukhus.

Externa länkar
Video som illustrerar uppkomst och symptom vid substansberoende

Källhänvisningar

 * Mini-D 5 [ISBN: 9789198007916]
 * M. Heilig. "Beroendetillstånd" [ISBN: 9789144073361]